«Наполеонівський» палац у центрі Львова (Фото)
Опубліковано : Патрік Скеля
Бароковий палац родини Семенських-Левицьких у Львові нечасто потрапляє у поле зору туристів. І тому, що розміщений осторонь туристичних шляхів (хоча й в десяти хвилинах ходи від площі Ринок), і тому, що на його території працює школа-інтернат закритого типу. Хоча вулиця Пекарська, на якій розташувався палац, цілком могла би стати популярною туристичною стежкою. Окрім згаданої пам’ятки, на ній чимало цікавих кам’яниць – колишній палац Пілашевських зі скульптурою Фортуни авторства Гартмана Вітвера та неоготичний палац Туркулів-Комелло, мальовничий комплекс корпусів медичного університету та збудований в стилі «сталінського ампіру» головний корпус зооветеринарної академії, і на завершення вулиці – головна брама Личаківського цвинтаря, пише - Краєзнавчо-туристичний журнал «КРАЙ».
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-02.jpg)
Однак повернемося до палацу Семенських-Левицьких. Район, в якому він розташований, ще на початку XVII століття був міськими ланами. Забудовуватися він почав сторіччям пізніше, після того як у 1670-1690 роках неподалік від нього було споруджено нові міські бастіонні фортифікації. На плані Львова 1766 року, виготовленим Жаном Дефі, на місці нинішнього палацу уже бачимо велику садибу.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-03.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-03.jpg)
Можливо, саме вона була пристанищем братів-розбійників, про яких збереглася моторошна львівська легенда. Вона оповідає, що злочинці, які мешкали саме на місці майбутнього палацу, безжально грабували та вбивали одиноких беззахисних подорожніх. Злочини братів переповнили чашу Божого терпіння, і вони були покарані: під час бурі в будинок влучила блискавка, і він вигорів вщент разом зі своїми власниками-душогубами.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-17st.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-17st.jpg)
Це легенда, а історичні джерела свідчать, що у середині ХІХ століття палац на цьому місці збудував посол Галицького станового сейму та дідич містечка Магерова, граф Костянтин Семенський. Точна дата його спорудження невідома, але у 1849 році палац уже стояв. Спроектував його архітектор Фридерик Бауман, досвідчений будівничий пруського походження, який працював у Львові ще з 1817 року.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-08.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-08.jpg)
Наступна віха в історії палацу пов’язана з сином графа, Вільгельмом Станіславом Семенським. Той був цікавою особистістю – таємний радник цісарського двору, член Палати панів австрійського Райхсрату, кавалер Мальтійського ордену. Батьківський палац здавався йому занадто скромним, і у 1877 році граф взявся за його перебудову у стилі французького бароко за проектом архітектора А. Вагнера.
За кілька років, у 1891–1894 роках, палац знову було перебудовано відомим львівським будівничим Іваном Левинським у партнерстві з Яном Томашем Кудельським. Достеменно невідомо, хто був ініціатором реконструкції цього разу. Скорше за все, уже не постарілий на той час граф Вільгельм Станіслав, а його нащадок з довгим іменем Станіслав Костянтин Марія Фелікс. Народжений у шлюбі батька з Софією Левицькою, він іменувався уже Семенським-Левицьким. Вензель з літерами «S.L.», що зберігся на фасаді палацу, дозволяє припустити, що саме молодий граф затіяв нову перебудову. До того ж, Вільгельм Станіслав Семенський у той час більше часу перебував в маєтку в Хоросткові на Тернопільщині, принесеному в придане дружиною Софією.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-11.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-11.jpg)
Після нової перебудови фасад палацу набув ефектного вистрою у пишному стилі французької імперії Наполеона ІІІ, який зберіг й до сьогодні. Це двоповерхова будівля, майже прямокутна у плані. Головний південний фасад акцентований двома виступами бічних ризалітів та великим картушем на осі. Ризаліти завершено високими мансардовими дахами з люкарнами й декоративними ґратами. Нижній ярус виділений рустуванням. Вікна фасаду прямокутні, в обрамленнях, на ризалітах – великі арочні, фланковані пілястрами. Всі вікна прикрашено багатим скульптурним декором.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-05.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-05.jpg)
Внутрішнє планування у часи, коли тут був палац, було анфіладно-зального типу, пізніше, коли будівлю переоблаштували під навчальний заклад, його перепланували на коридорне.
З боку вулиці до палацу можна потрапити через ковану металеву браму, яка веде на велике прикрашене квітковами клумбами подвір’я, обмежене окрім самого палацу, двома бічними флігелями та мурами. В одному з мурів, із західного боку від палацу, розміщено ще одну браму.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-15.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-15.jpg)
На схід від головної брами розташований в’їзд до колишніх стаєнь та кінного манежу, оздоблений головами коней, виготовленими відомим львівським скульптором Петром Віталісом Гарасимовичем. Він також займався оздобленням фасаду та інтер’єрів палацу.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-16.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-16.jpg)
Кінний манеж, вочевидь, існував ще до останньої перебудови палацу, в часи Вільгельма Станіслава Семенського, який був засновником і президентом Галицького товариства конярства і кінних перегонів. Саме граф Семенський облаштував перший у Львові іподром і започаткував проведення у місті кінно-спортивних змагань.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-13.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-13.jpg)
Пізніші нащадки графа мали інші пристрасті. Як стверджує Львівська вікіпедія, на початку ХХ століття один з вельможних спадкоємців, який був завзятим картярем, примудрився програти сімейний палац, що перейшов у власність міста.
Після розвалу СРСР нащадки картяра-невдахи, які нині проживають у Канаді, нібито спробували повернути маєток, але архівні документи довели, що садиба була відібрана за гральний борг і по праву належить місту.
У 1933 році львівська влада знайшла нове пристосування для споруди – сюди з Народного дому перенесли філію української Академічної гімназії. Нині на стіні палацового флігелю встановлено меморіальну таблицю одному з її випускників – командирові сотні Перемиського куреня УПА Володимирові Щигельському (Бурлаці).
У повоєнні роки в палаці містилася середня школа № 36, пізніше – спеціалізована школа-інтернат № 102 для дітей з особливими потребами, нещодавно перетворена у навчально-реабілітаційний центр «Оберіг».
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-14.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-14.jpg)
Кілька років тому у частини львівської інтелігенції виникла ідея віддати приміщення колишнього палацу Семенських-Левицьких під створення літературного музею. Однак після протестів батьків вихованців школи-інтернату галас навеоло цієї ідеї поволі вщух.
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-07.jpg)
![](http://www.kray.org.ua/wp-content/uploads/2019/03/Palac_Semenskyh-07.jpg)
Адреса: м.Львів, вул. Пекарська, 19.
Джерело: Краєзнавчо-туристичний журнал «КРАЙ»
![](https://admin.tenews.te.ua/uploads/full_size/2018/07/28/7f3ccdbc4395acc086ea264ac9e4182b.gif)